118 
Luflröret i vingens yUre tant, den så kallade 
cosl al-nerv en, sträcker sig hos de flesta Epliydrin- 
arter omkring vingens speJs fram I i 11 fjerde klngd- 
nervens nlgångspnnki , pä vingens inre brädd. En 
enda väl begränsad grupp, NotiphUa Macqu. , till 
hvilken äfven Dichoeta Meig. likväl måste hänföras, 
har costal-nerven upphörande framom vingens spets 
i tredje längdnervens ändpunkt (fig. 14,16) Grup- 
pen uppställdes derföre redan af Professor Fatj.én 
såsom en särskilt afdelning; men de senare för- 
fattare, som upphöjt densamma till värdighet af 
eget slägte, hafva dock ej fästat afseende pä denna 
ganska klara karakter. Den skiljaktighet i costal- 
nervens längd, som således inom familjen företer 
sig, innebär likväl icke en så positiv motsats ulan 
alla mellanlänkar, som man vid första anblicken 
skulle tro. Hos en mängd af familjens arter, är 
det stycket af coslainerven, som iiggt^T mellan 
tredje och fjerde längdnerverna, synbart svagare 
än den främre delen af nerven från vinstens bas 
o 
till tredje längdnervens slutpunkt. Inom Psilopa 
finnas arter der detta st)xke är så svagt, att det 
nästan helt och hållet försvinner och i en viss 
vingens ställning knappt kan urskiljas från kanten 
af vinsrens inie brädd. 
o 
Då Tvärnervernas relativa läge af\iker från 
det inom familjen egentligen normala, kunde det 
ej undfalla en så skarpsynt, och på det för dia- 
gnostiken praktiskt användbara, så uppmärksam 
forskare, som Prof. Fat.lén. Vid ejiskilta arter 
anmärkte han också denna afvikelse. Men då ar- 
terna grupperas efter väsendtliga öfverensstämmel- 
ser i organernas bildning, röjer sig äfven en öfver- 
ensstämmelse i tvärnervernas inbördes afstånd hos 
alla arter af samma grupp. I de Qesta händelser 
kan det antaizna beteckninjissättet, alt bestämma 
