128 
1. fiiscesccntos). Denna nirilnileilighet bör obser- 
veras inoui de grupper, der andra nära beslag- 
tade arter verkligen karakteriseras af sådana mör= 
kare ringar pä benen t. ex. inom gruppen Noti- 
phila Macqu. Merändels är lårens färg oförän- 
derlig. Rödgnia lar få dock stundom gråbruna 
strimmor; ocb om de främsta låren äro gid fär- 
gade, varieia de belt ocb bållet eller till främre 
delen mörka när benet är möikt, t. ex. Psilopa 
nitidida j Psil. madizans. De rödgula delarne af 
fotlederna (tarsi) äro samma föränderligbet un- 
derkastade; den gråbruna färgen sträcker sig fiån 
spetsen eller de nedre lederna, der den är nor- 
mal, längre upp än vanligt, Öfver flera leder, 
eller den öfversta leden (metatarsus) får de ne- 
dre tarsledernas mörkare färg, då den normalt 
är gul. På detta sätt kunna de vanligen belt 
rödgula tarserna bos Notipb. laticeps antaga en 
gråbrun färg, alla metalarserna bos Notipb. g/v- 
seola blifva mörka o. s. v. Men normalt grå- 
bruna tarser variera äfven sällsyntare gula t. ex. 
bos Notipb. gernculata; ocb bos samma ai t kunna 
blott det eftersta fotpaiets, eller båda de bakres, 
ocb någon gång äfven det främsta fotparels me- 
tatarser vara gulfärgade t. ex. bos Notij)b, griseola. 
Färgteckningen bos olika kön af samma art 
är fullkomligt lika inom bela familjen, endast 
med undantag af de arter, bvilkas abdomen bar 
fläckar af annan färg än kroppens grundfärg, san] t 
framför allt de arter inom gruppen HydreUia, 
bvilkas antenner ocb fötter äro belt ocb hållet 
eller till en del gula. Olikbeten i färgteckning 
bos könen af arter med Oiickig abdomen , är dock 
mindre betydlig; den inskiänker sig dertill, att 
bannarne få till antalet färre ocb mindre eller 
otyd- 
