t 
304 
gaiierne kan i delta hänseende på förhand up|> 
göras. En character äger aldeles ej störie värde 
blolt derföre att den är henitad af inre delars för- 
hållande, h varpå de många högst onaturliga , men 
på s. k. aiiatomiska charactert-r grundade, syste- 
matiska fördtlningarne äro tydliga bevis ■•'). Det 
characlerislika kan nemligen lika lätt förbises vid 
de inre, som vid de yttre delarne; men ifall det 
kunde rätt uppfattas, skulle h varje del af ett 
djurs yta eller betäckningar lem na lika säkra cha- 
racterer för djurets affinitet, som de inre eller s. k. 
ädlare delarne; ty den redan i ägget förut be- 
stämda orsak, som gör att ett djur tillhörer den 
ena eller andra klassen, ordningen, familjen, ar- 
ten o. s. v. har under hela utvecklingen oaf brutet 
fortverkat på hvarje punkt af djurets kropp, så väl 
yttre som inre, och nödvändigt qvarlemnat någon 
piägel som kan igenkännas från alla andra. Men 
emedan olika orsaker måste hafva olika verknin- 
gar, blir det tillfölje häraf ej möjligt, att någon 
enda del hos ett djur kan vara fullkomligt lika 
med en del hos ett annat djur af olika ordo, 
slägte o. s. v. I physiologiskt hänseende kuima 
visserligen de inre delarne kallas vigtigare äa 
de yttre, men i blott zoographiskt hänseende må- 
ste vi anse de yttre äga ett lika stort eller större 
värde, emedan de af dem hemtade charactererne 
lätt kunna igenkännas och undersökas på de 
vanligtvis förekommande exemplaren af naturpro- 
dukter, h vilket ej är händelsen med dem som 
hemtas af inre dehirne; och jag \ågar påstå, att 
endast 
*) T. e. Arachnidcrnos cC[c\' respiiatioiis-organeiMU"; 
Mask-klassens skini^randc ffter «ilik belenia i nervsy- 
shMiicl; Gaslcropddci ncs indelning efter gälarfie o. s. v. 
