305 
endast yttre formcliaracterer böra begagnas uti 
zoografiska diagnoser, samt att yttre delarne all- 
tid erbjuda sådane, som med full klarhet äro 
uttryck af arternas affinitet, ehuru dessa characte- 
rer ej alltid ligga tillhands för en ytlig forskning, 
Vingfjädrarne kunna alltså lemna lika vigliga cha- 
racterer som någon annan del af en fogels kropp, 
och en noggrann käunedom om dem kan vara af 
största värde för Ornithologien. 
Denna kännedom har ingen vidlyftig historia. 
Den innefattades ti il en början uti den af Linné 
antagna terminohjgien , som fmnes methodiskt 
framstäld 1748 i Systema Naturs Ed. X p. 79, 
och något utförligare 1166, i Ed. XII, pag. 110 — 
111 •--). 
Denna terminologi utvidgades och förbättra- 
des af Illiger i hans bekanta Terminologi, ut- 
gifven 1798 (pA Svenska öfversatt af Marklin), 
och ordagrannt afskrifven uti hans Prodromus 
systematis mammalium et avium, 1811. Det var 
här ej frågan om annat än en terminologi, h var- 
före knapt någonting tillades, som egentligen tje- 
nade att utvidga kännedomen om vingens samman- 
sättning; blott en hop nya namn antogos: Ptero- 
mata, Ptila, Campterium o. s. v. Iloger hus- 
hållade ej med nya termer och antog utan tvifvel 
jemte de behöfiige, som alltid böra bibehållas, en 
stor mängd som ej behöfvas, h vårföre jag måste 
^"'•) "Alae .. tectae pennis, demum tectricihus primis se- 
cundisque, postice ciliatae remi^ibus'^ etc. — "Re/tii- 
ges primores^l 1 — 4digiti, 5 — lOmelacarpi; Scciin- 
darii 10 — 20 s. 28 Ciibiti; nidli vero Biachii; at 
Alida spuria pennis 3 s. 5 poUici insidet." — Det ar 
ej möjligt att i kortare ordalag sammanfatta en lika 
tydlig och fullständig beskrifning. 
K. V, Akad, Handl. 7843. 20 
