306 
anse dem för öfverflödiga. Om dem som tillhöra 
vingen får jag i det följande tala 
Några sednare gjorda försök afhandla egent- 
ligen ej vingens fjäderbyggnad i sin helhet. Dit 
hörer Is. Geoffroys, sednast uti hans Essais de 
Zool. generale, Paris 1841, publicerade afhand- 
ling, h varigenom termerna obtuse och aigue (trub- 
big och spetsig) med bifogade närmare bestämnin- 
gar af partiklarne sur och sub, antagas för att 
utmärka att första, andra o. s. v. pennan är längst. 
Detta antagande af termer i stället definitioner kan 
Väl ofta vara vigt och nyttigt, men synes mig ej 
nödvändigt, ty då noggrannhet behöfves måste 
man ändock alltid säga t. e. : Första pennan är 
längst eller andra pennan är längst o. s. v. h vil- 
ket alltid blir tydligare än att säga: vingen är 
ganska spetsig (suraigue, acutissima) eller blott: 
spetsig (aigue, acuta). 
NiTzscHS utmärkta arbete: System de Ptery- 
lografie, sprider visserligen ett nytt ljus öfver fog- 
larnes fjäderklädnad i allmänhet, men för vingens 
sammansättning finnas der uti knapt . andra upp- 
gifter än öfver vingpennornas antal och struktur. 
Täckfjädrarne omnämnas blott på få ställen och 
*) Det kan för öfrigt ej vara meningen att klandra den 
utmärkte mannens, i äkta klassisk anda författade 
terminologi, men man måste så mycket som möjligt 
undvika att göra terminologien till ett eget studium, 
som belastar miimet, och derföre endast då allmänna 
språkbruket Föiegått med sitt allsmägtiga exempel, 
antaga Tcrmini tcchnici för delar eller begrepp som 
ej, eller sällan, kunna begagnas i diai^nostiken, eller 
vid hviikas benämning man ganska lätt kan hjelpa 
sig med de vanliga matliejnatiska termerna, (hvilka 
nödvändigt måste l)cgagnas i sin egentliga betydelse), 
eller med andia allmänt kända och antagna (t. ex. 
margo alai i stället för cainpterium III.)- 
