315 
litet skaft med sitt fan, biidaclt liksom det stora 
skaftet och faiiet, h vilket utgår från rörets kant 
under nafveln, på de iiesta små fjädrar, liksom 
en liten fördubbling. Den har blifvit ansedd 
såsom ett bihang, eller såsom en liten fjäder, 
vuxen på den större; men den torde hellre böra 
betraktas från en annan synpunkt, såsom varande 
af aldeles lika rang med den större rachis, ehuru 
under utvecklingen hämmad i sin tillväxt. Från 
h varje pennrör skulle enligt denna åsigt, utgå 
2:ne likadana fanbärande rhachides, och verkli- 
o^en finna vi förhållandet vara sådant hos Casua- 
rierna, der bifjädren är lika stor och lika bildad 
som det yttre skaftet och fanet. På kro[)pen af 
I La^opiis är bi fjädern |, på Falco palumbarius 
I hälften så lång som yttre rhachis, men hos båda 
är fanet dunlikt, ej sammanhängande. I alla 
j dessa fall ser man tydligt att nafveln ligger mel- 
' lan de båda rhachides, och att dessa äro upp- 
höjda samt fårade på de motvända sidorna, så 
att fåran af båda slutar i nafveln och är liksom 
ett qvarlemnadt spår efter denne. Bifjäderns 
rätsida ligger altså vänd inåt kroppen; den är 
försedd med en skarpt begränsad fortsättning af 
sjelfva pennröret, liksåväl som den yttre rha- 
chis. Fanet på båda rhachides utgör en enda 
oafbruten series, och ifall bifjädren saknas, såsom 
på pennorna, så följer fanet hela kanten kring 
nafveln, såsom en krans. På de högst utbildade 
fjädrarne: pennorna och de stora täckfjädrarna, 
saknas bifjädern altid, och några foglar sakna den 
på hela sin fjäderklädnad. Dessa äro enligt Nitzsch 
Strix Linn., Pandion, Columba och en stor del 
af Coccyges, Pterocles, Anas Linn., och Stegano- 
podes. flos Sångfoglarne och Aptenodytes är bi- 
I fjädern ganska liten, dunlik eller rudimentär. 
