322 
nare är väl al tid i någon mån händelsen med 
ett par af de innersta pennorna, men en betydlig 
afvikelse märkes endast hos några få slägten af 
spridda ordines, t. ex. en del bland Anates j ut- 
märkt hos alla Tringacece och Charadriacece samt 
Grus; mindre betydligt hos en del af Rallince ^ 
Frin^illa och Emberiza L. , och i ringare grad hos 
Sjlvice med flera närslägtade (men knapt märk- 
bart hos Turdi), samt isynnerhet hos Motacillaj, 
Anthas och Alauda ^ hvilka härigenom, samt ge- 
nom flera andra likheter visa mycken analogi med 
Tringaceae. 
Till antalet variera cubital-pennorna ganska 
mycket, nemligen mellan 6 (hos Trochiliisj och 
36 å 40 (hos Diomedea exulans). Jag bifogar en 
tabell som närmare upplyser förhållandet och som 
visar, att antalet är i allmänhet störst hos Yat- 
tenfoglar, en del Vadare (Ardeae, Ciconina^) och 
Rolfoglar (Vulturinae); att medellalet hos öfjige 
Roffoglar, Höns och Vadare är 15 a 16, hvilket 
äfven förekommer hos många Vattenfoglar ; att de 
fleste Coccj^es \\als2L 10 a 13, men att antalet 
hos dem, liksom hos alla de förutnämnda ordines 
varierar, till och med hos arter af samma slägte. 
Endast Sångfoglarne hafva ett nästan constant 
antal, 9, som är det minsta allmänt förekom- 
mande. Blott Trochilus och Cypselus (af Coccy- 
ges) hafva ännu färre. 
Armpennornas antal rättar sig efter 1 ä n gd e n 
af Cubitus, hvarpå de sitta, och cubiti längd 
står åter i förhållande till längden af huinerns. 
Vi måsle alllså taga dessa delar i belraklande. 
Af det sagda inses, att alla foglar som hafva 
