326 
V a 1 1 e n to g 1 a r n e , V a d a r n e , R u f f u g I a rii e och 
Hönsen, samt till större delen hos Coccyges 
är der emot os coracoideiun i allmänhet tjockare 
samt framskjuter med en ganska stor skuUerknöl, 
liksom ett något längre stycke af sjeifva benet, 
rätt framom humeri ledyta. Humerus sittei" altså 
fästad något längre bakom skuUerknölen, och för- 
lorar något mera af den uppgifna längden. — 
Dessutom går den stora öfre kanten af Humerus, 
för vidfästningen af skuUermusklerna , (svarande 
mot tuberc. majus humeri) hos sångfoglarne 
g^enast från ledytan horizontelt utåt sidan, h var- 
igenom humerus vid sin basis blir ganska starkt 
tvärt utstående, i form af en knöl, som ofta 
tjxkes undangömma skullerknölen på lofvande 
eller nyskjutna foglai*. Om man således tager 
mått på dem, så får man allenast humeri egen 
längd, men ej längden från skullerknölen. Coc- 
cjges visa flera betydliga olikheter i detta hän- 
seende och närma sig dels till Sångfoglarne, dels 
till Höns och RofFoglar. Hos de öfrige nämnde 
Ordines är samma kant ofta rigtad uppåt, eller 
bakåt-tränqd, såsom hos Cohniiba. Den £:ör der- 
före ej basis humeri så bred t utstående och un- 
dandöljer ej den egentliga skullerknölen på fär- 
ska foglar, utan denna kännes altid utanpå, strax 
framom axelleden. 
Åfven Cubiti längd bör särskild t omtalas. 
De fo2:lar som mata sina un^ar och ä"a stöd- 
jande baktå [Aves altrices ; ISesthocker Orex. ; O- 
scines, Coccyges, Accipitres), hafva cubitus längre 
än humeins, så att dess framända (med carpus) 
står jemt med, eller något framom skuUran och 
bröstet. De öfrige deiemot, som hafva upplyflad 
tumme et cet. [Aves pnccoces, Nestlluchlcr Ok.; 
Galiina^, GrallcC, x\nseres) hafva den i alimäi)het 
