327 
kortare: till och med kortare än sjelfva humerus. 
Detta förhållande modifieras dock derigeiioiii , att 
hos alla foglar som flyga starkt, och isynnerhet 
alla som hafva långa smällpennor, blir cubitus 
längre, f(3r att gifva utrymme åt de tjockare, el-i 
ler flertaligare pennce cubitales, hvarigenom car- 
pus skjuter längie fram om bröstet. Motsatsen 
inträflfar hos dåliga flygare. 
Vi se altså hos de lägste Va t tenf og ia r ne: 
Pjgopodes, samt hos Mergus, att cubitus är myc- 
ket kortare än sjelfva humerus, nästan äfvenså 
hos Fuliguice; något kortare än humerus hos 
^jias och hos Cygmts gibbus j lika dermed hos 
C. mmicus och Anser cinereus ; något framskju- 
tande hos de mindre af si. Anser y men carpus 
står dock bakom skullerknölen. Detsamma hos 
Carho y Procellaria , Diomedea, Men hos Sterna 
och Lams står allid carpus något framom skul- 
lerknölen. 
Vadarne äro i allmänhet goda flygare, och 
hos största mängden af dem slår carpus jemt 
med skullran; men hos Ardea ^ Ciconia ^ Grus 
m. fl. som hafva de största vingarna, står den 
framom, RaJlidcv hafva deremot cubitus kortare 
än humerus. 
Hos Hönsen inträflar vanligen detta sed- 
nare förhållande. 
På alla Roffoglar räcker cubitus framom 
skullran; hos några nära ^ af sin egen längd 
(t. ex. Pandion). 
Coccjges variera i detta som i många fall, 
men vanligast står carpus något litet framom 
skullran, {Coluinbuj Psittacus m. längre fram- 
om hos Coracias; ej framom hos Picus). 
Hos OsciJies är detta sednare förhållande det 
vida allmännaste. Jag känner blott ett enda 
