333 
B. Öfre vingsidans mindre fjädrar. 
Dessa fjädrar äro altid mest utbildade pä 
cubitus, och der lältast att se och undersöka, 
h vårföre vi utgå från denna del. Vanligtvis har 
man kallat dem alla med ett gemensamt namn 
täckfjädrar. De äro af följande slag: 
l:o Tectrices major es (Stora vingtäckfjädiar) 
Pteromata III. ''') (fig. 3, 7: k, 1) utgöra en enda 
rad, som altid ligger näst in på roten af pen- 
norna. De bibehålla altid mycken likhet med 
sina motsvarande pennor till form, fasthet och 
färg, samt sakna altid bifjäder, liksom de. De 
böra benämnas efter sina pennor, så att de på 
handen kallas prim or es eller manus (stora hand- 
täckfj.), och de pä underarmen, cubitales (stora 
armtäckfjädrar.) De förra sitta altid fästade i hu- 
den på sjelfva röret af hvar sin motsvarande penna, 
och så tätt intill denna att de båda synas lik- 
som hopvuxne. Detsamma är fölhållandet med, 
dem på cubitus hos alla foglar som hafva stora 
cubitalpennor, såsom nyss förut nämndes. 
De stora hand täck fjädrarne (T. majores pri- 
mores) äro till antalet lika med pennorna. De 
yttersta aftaga altid starkare i längd än pennorna, 
så att den första och andra äro kortare än de föl- 
jande då t. ex. blott första pennan är något för- 
kortad. Oftast äro de enftirgade, mörka; högst 
sällan fläckiga. 
■•^) Orsaken hvaiTöre jng ej sätter detta namn i första 
riinuiiet är den, att det aldrig blifvit allmänt anra- 
get, och att man ej torde böra öka antalet af ter- 
mer, annat än då det äi- rent af oundvikligt eller be- 
stämdt gagneligt. Det af Marklin, i öfversältningen 
af Illigers terminologi, antagna Svenska namnet: 
f I ygpenn täcken torde vara väl antagligt, såsom 
innebärande sin egen förklaring. 
