335 
fig. 11 Cuculus). Hos cn del vatleiifogiar och 
små vadare äro de stora cuhital-täckfjädrarne föga 
kortare äu pennorna. De visa för Öfrigt mänga 
egenheter, t. ex. hos Gallus I 
Då denna olikhet i täckfjädrarnes storlek 
sammanräknas med den olikhet som namnes län- 
gre ned (under 3;o) blir detta den lättast sjailiga 
och allmännaste af alla ännu kända yttre cha- 
racterer, h varigenom sångfoglarne skilja sig från 
de öfriga ordningarne. 
2;o Tectrices 2:dce seriei (2:dra radens täck- 
fjädrar, nij, n), som ligga omedelbart på de stora 
täckfjäderna, likna oftast kroppens vanliga fjädrar. 
De som tillhöra cubitus hafva vanligtvis den egen- 
heten att ligga omvände mot de stora täckfjä- 
drarne och pennorna, så att h varje fjäders inre 
(mot humerus vända) kant ligger fri och betäc- 
ker yttre kanten af den nästliggande. Dock har 
jag altid funnit dem rättliggande hos Trochilus, 
CoraciaSj Cuculus ^ Columbaj Gallus, Le st r is j, 
Larus j Sternay JJria; m. fl. och hos unga sångfog- 
lar i första drägten De sitta fästade i huden 
antingen näst bakom muskellaget, mellan rötterne 
af pennor och stora täckfjädrar, eller inpå mu- 
skellaget, tätt intill dess bakre gräns. (Detta sed- 
nare hos Oscines e. gr. Parus). Hos Oscines sy- 
nas de mest, tillfölje af bristen på de nästföljande, 
och äro ganska korta, mjuka, samt vanligen ut- 
märkta genom en egen färgteckning; t. ex. hvita 
*) H;r W. v. Wright har benäget meddelat mig den 
af honom gjorda iakttagelsen, att några af dessa, som 
ligga baktill på ciibitus samt de motsvarande af näst- 
följande fjädrar (3:o) återtaga det rätta läget (lika 
med pennorna) hos alla Höns och Vattenfoglar (se 
%. 3, n). 
