339 
dra fog lar liafva de fjädrarne, som sitta närmast 
kanten, egna lysande fårger. Denna kant benämn- 
des af liLiGEii campteriuni. Jag skulle tro, att 
niau gjorde bättre uti att belt enkelt kalla den 
inargo aice cubitalis carpi o. s. v. efter omstän- 
digheterne. 
C. Undre viti g fjädrar, 
l:o Tectr, aversce s. inferiores primce. (Af- 
-.yiga fjädrarne, fig. 4 ocb 8, o., p) sitta närmast 
intill rolen af pennorna, bakom vingens muskel- 
lager. De bafva utan tvifvel den besynnerligaste 
slälluing af alla fjädrar på fogelkroppen, ty eburu 
de tillhöra vingens undersida, är dock deras Jäge 
sådant som pennornas, så att de, då vingens un- 
dersida betraktas, visa sin af vigsida (med upp- 
böjdt färadt skaft o. s. v.; jemför förut sid. 
313, 2:do). Rätsidan ligger vänd inåt, mot pen- 
norna. Den inre grenen, som hos alla andra 
fjädrar blir bifjäder, tyckes allså på dessa bafva 
blifvit fullt utbildad, under det yttre grenen rent 
af förtvinat', ty den Séiknas fullkomligt, och har 
ej en gång qvarblifvit i furm af bifjäder. Dessa 
fjädrar utgöra 2:ne rader (hvaraf dock den ena 
ofta försvinner), hvilka torde kunna anses sva- 
rande mot de öfre första och andra täckfjäder- 
raderne, (eller möjligtvis mot öfversidans pennor 
och stora täckfjädrar!) De bibehålla ofta en ri- 
giditet och räthet, samt en yttre form, som gif- 
ver dem någon likhet med pennorna. 
På Cubitus sitta fjädrarna uli den forsla af 
dessa 2:ne rader fast, och aldeles så som pennorna, 
med inre (bakre) kanten fri, betäckande yttre 
