350 
n(\s eii obiHydlig in I ryck ning i stället för gropen 
mellan radius och uliia, men af den egenQiga si- 
nas finnes ej ett spår. Hönsen ^ Dagroffo^larne, 
Psittacus och CoJumha förhålla sig på sanmia sätt. 
Nuttugi^Jorna (t. ex, Strix liturata och lappnnica) 
hafva gropen mellan radius och ulna ganska stor 
och djup, men intet tecken till Sinu> bakom idna. 
Hos Cy/jsehts fmnes blott eii obetydlig, pbdt in- 
tryckning i slället för denna sednare, och den 
mellan båda vingbenen är bred, icke djup. Hos 
Picus äro båda groparne bildade sum hos sång- 
foglarna, men något kortare. Hirundo har dem 
båda längst och djupast af" alla mig bekania foglar. 
Då denna olikhet i det yttre uppenbart är 
grundad på en skiljaktig anordning af de under 
huden belägna delarne, låg det nära att anställa 
en ny undersökning af muskleine, och ehuru det 
ej lyckats att här finna en förklaringsgrund öfver 
oiikheterne i sångfoglarnes och de öfrige ordnin- 
garnes vingfjädrar, torde dock det som visat sig 
böra kortligeu framställas. 
Vingmusklerne äro redan af flera beskrifne, 
men bäst, och jernförande mellan alla ordines, af 
ScHOKPss, i Meckels Archiv 1829. Denna utmärkta 
afhandling räkna i- till hela vingen 48 muskler, 
af hvilka jag blott ämnar omnämna en rinc^a del, 
nemligen cubiti nmskler, samt, såsom ett bihang, 
dem på humerus. Handens muskler förbigår jag, 
äfvensom skullrans, och får vid dessa sednare 
blott erinra om de rättelser som Retzius nvligen 
(i Skandinaviska Naturf. Sällskrs Förhandlingar 
1842) gjort vid de äldre framställningarne deraf. 
Hela nnderarmcn beklädes under huden, så- 
som vanligt, af cn tunn aponeuros (Fascia cubiti), 
