351 
som afglfver slidor mellan musklcrne, sen-sliclor 
o. s. v. Dtii bildar dessalom hos foglaine elt 
lör dem eget, sjelfstäiidigl band, Fascia ulnaris^ 
som b()rjar på sjelfva con vexilelen af humeri con- 
(iyUis inlernus, och slutar med cn ända på oi" 
sifonne och metl en i Li^amentuni carpL Delta band 
ligger altså långs utmed ulna, men skildt dei i- 
från genom ett betydligt rum, som uppfylies af 
böj-musklei ne. Blott hos de lägsta vattenfog- 
larne (Pjgopodes) ligger det tätt inpå ulna, bun- 
det vid benet såsom en omedelbar fortsättning af 
periosteum. Det går allid rätt fram, starkt 
spändt mellan sina vidfäslningspunkter. Detta 
band spelar en hufvudrole i vår framställning, 
h vårföre jag måste börja med dess beskrifning, 
ty då det är rätt stai kt ulbildadt , platt och bred t, 
uppfyller det hela det mellanrum mellan senorna, 
som hos såni^fo^larne inlästes al" den förut nämnde 
sinus ciUaneus ulnaris ^ h varigenom denna aldeJes 
försvinner. 
Musklerne äro följande: 
A, på cubili ytti-e (extensor-) sida, 
utgående från humeri condylus exiernus och ra- 
dius. De äro i allmänhet extensorer och bilda 
hos foglarne tillhopa en stor kötlmassa. 
ÖL) länga muskler (I ill handen). 
1. Ext. carpi radialis langas vanligen 
störst på cubilus; ligger fiämst på radius; utgår 
fiån humerus, öfvei* condylus exteinus; senan 
*) Namnen äro här de i raennisko-anatomien bruklige, 
lör alt tydligare visa analogien. Då likväl samma 
del ofta får olika function hos olika djur, blifva ofta 
de efter functioneine tagne namnen orimlige t. ex. 
i):o 5, som hos fogeln ej är extensor. Liksa snpina- 
tor, pronator m. fl. 
