360 
De undersök Li iogl.niia af; öf riga ordnin- 
gar \ isade sincemellan följande öfveren.sstäraniel- 
ser, h varigenom dt- skilja sig från SangFoojkirne: 
a) Muskler nes köttiga del är mera jenui tjock eller 
rätlinig, och laiigsträckl, ned raot ligaineutuin carpi; 
på Extensor och flejcor carpi nlnares ofta ända 
till detta. Altså äro senorna korta och sjelfva ar- 
men får en jetiintjock, mindre vacker skapnad. 
(Hos dem som halva mycket lång cubitus: Gius, 
Strix o. s. v. äro dock ojusklerne blott köttiga till 
I eller — Beniga senor rorekoinuia hos arter 
af flere ordines. 
b) Fascia ubians är tjock, slarkt senig, platt och 
jemiibred, nied bestäinda, ej nedvikna kanter, lig- 
gande på muskellagets yta och upptagande rum- 
met för siniis uhiaris. Den utgår Irån uina. långs 
hela benet genonj en stark lamell, som skiljerj^Ze- 
xor carpi ichjaris trän fl. dig. siiblimis. Denna 
sediiare liggei således på inre (radial-) sidan och 
ej niidt oiVanpa den torra; dcu är altid fäslad un- 
Uer.Jascifi ieiidinea (»ch räcker ej till basis cubiti. 
Vanligen är j^jcjeii köttig till nära ligiim. carpi. 
c) Ulfta är, mot öfre ändim, långt (åtminstone 
från ^ å l) och småningom böjd, men i (Vamän- 
dan rät (således något litet båg-fornng, men ej 
S-formig); condylus är b!ott genom sin tjocklek 
något nedåtsk juliinde. Deri^enom kommer ilexor 
carpi ulnaris att ej, eller föi^a stå ut bakom ulnn. 
il) Hnmeriis är till en stor del naken , genom koi t- 
hclen af inusc. d ^ltnideas , s.>m h=>s de flesta for- 
mer läcker till halfvii humerus. eller något fnin- 
dre, och är ganska smal. Bf.itt ho> Columba 
nppnåi' den |; hos vattenfoglarne (Anas, Sterna, 
Alca) är den ganska liten. 
