367 
ersätta denna brist. De tyckas dock sluta sig 
nära till rofFoglarne. 
Yi öfvergå nu till en kort beskrifning af 
niusklerne bos några enskilta former, som äro de 
mest afvikande jag känner. 
CypseJus bar synts mig blott visa en enda 
öfverensstämmelse med Sångfoglarne, nembgen 
genom den ytterst lilla extensor carpi rad. brevis. 
Dessutom liknar den Hirundo blott genom en 
jlexor dig. suhlimis ^ som är nära så stor som Jlé 
carpi ulnaris ^ börjande från condylus inteinus; 
men dessa muskler ligga ej som bos Svalan och 
Oscines i allmänbet; utan såsom bos icke-sånir- 
foglarne: den förra ligger aldeles på radial-sidan 
af den sednare, skild derifrån genom fortsättnin- 
gen af den tydliga jemnbreda fascia tendinea. 
Dessutom äro maskelhukarne icke rutuJade utan 
rätliniga, och fortsattes köttiga till näia carpus. 
Typen af icke-sångfogel är således fullständigt 
bibebållen: men för öfrigt äro musklernes förlopp 
ganska afvikande: 
Ext. carpi rad. longiis ovanligt bred , börjar ända 
upp på ^ buraeri ; Ext. dig. commu?iis '2i{ ven ow^w- 
ligt bred vid roten; Ext. indicis liten, annais 
som vanligt; Anconoius parvus vanlig, till ^, i^Te- 
xor dig. profundiis fästad- på condylus inlernua 
bumeri! ocb nästan så stor som Ex:t. carpi rad. 
longus; senans förlopp vanligt. FL carpi radia- 
lis börjar nära basis ulnoe. Pronatorerne ganska 
starka, den öfre något öfvev den undre något 
öfver I ocb i spetsen hopdragen, ej utbredd! — 
Supinator till ^. 
Picus öfverensslämmer i de flesta fall med 
SJång foglarne, så att vi blott beböfva angifva olik- 
heterne, som samtlige visa ett närmande till icke* 
sångfoglarne, och äro följande: 
