368 
a) Pronator inferior WéV en o vanlig bildnfföt^', soiii 
jag annars blott sett hos Pernis apivorus, tyllen 
fästes vid raenibrana interossea, uch vid uina 
lika mycket som vid radms, ([)å ett ex. af P. major^ 
befanns den blott räslad vid ulna, men på 2:ne 
andra och P. martius såson^ nyss nänjiides); den 
räcker något öfver 4- af cubitus; Proii. superior 
är tydhgt skild öeh något längre; Supinator äf- 
ven något öfver 1. ^ ^i; - 
b) Mitskelhukarne mindre kuUriga och något län- 
gre än hos Oscines, h varigenom gropai ne på cu- 
bitus blii va korlaie. Hit \\<yv^t-f 'A\.\. Flexor C(wpi 
raclialis börjar långt ned, vid ijf' » 
c) Böjningen af Ulna är vitli iiS'&<é* ändan nugot 
längre (till vid (Vaniändan obetydlig; hvaraf 
följer el t läge af de bakre flexortvs, som något 
börjar afvika från det hos såiigfoglai ne. 
d) Fdscia ulnaris är trådsmal; dock en ly^Hig 
strimma. Den dervid fästaile Flexor di^, siibU- 
mis är hos P. major lik sån^foglarnes ; men har 
hos P. martius vida langsträcki ai e buk: ända till 
I cubiti och börjande ett stycke fiåu luimerus. 
e) DeUoideas är vida mindre än hos Oscines ; 
blott till I af humerus. 
Jjnx torquilla liknar Picus, men båda pro- 
natores fästas vid radios; den ofre vid 4 den nn- 
dre vid 4. De äix) långt starkai e än hos Oscines 
och tydligare skilda. Flexor dig. sublimis är vida 
tjockare än hos sångfoghnne, költig lill |, och lig- 
ger vid sidan af Fl. carpi ulnaris. E\L carpi 
rad. brevis som sångfoglarnes. 
Columba, som är upptagen uti den all- 
männa beski ifhinoen , visar löga nnodi e egenheter, 
genom sin breda Ejct, carpi radiaUs ; sioa ofant- 
ligt stora pronatorer y o. s. v. Den har dessutom 
eit 
