372 
stora blindtarmar; niibb ocb klor föga spetsade; 
utan bebof af stark flyg t o. s. v.; — den andra 
är bildad till rofdjur, med tium mage, och i 
allmänhet mindre tarm; starkare fångredskaper 
och isj^nnerhet stark flygförmåga. Men den nära 
likheten dem emellan framlyser tvdli2:t i dunbe- 
klädnaden, fjädrarnes anordning, armens bildning, 
fötlernes hela bildning, till och med i formen af 
näbb och klor hos VulUiiini och ett stort antal 
af de Amerikanska Buteo- och örn-artade foglar- 
ne, jemförde med dem hos hönsen. Jemte de 
näslfoljande närma rolFoglarne sig dock till sång- 
foglaine, genom en större utbildning af baktån, 
samt äfv en genom ungarnes ofullkomliga beskaf- 
fenhet och genom nödvändigheten att mata dessa. 
Baktån får likväl aldrig den form, som ensamt 
tillhörer sångfog la rne, utan bibehåller al tid sam- 
ma typ som hos de föregående, och är nåciot upp- 
lyftad vid roten. 
De återstående fogelformerne: Dufvor, Pa- 
pegojor, G ökar ta de foglar, Pici, sluta sig, 
med undantag af de sist nämnde lika tydligen 
till samma stora afdelning af dassen, men visa 
dock utom de nyssnämnda förhållanderna, ännu 
nå^ra liera likheter med sånofotjlarne, uti det of- 
tast ringare antalet armpennor och ett mindre 
antal rader af undie täckfjädrar. Äfven deras 
färder, yttie utseendet af näbb och fötter (men 
aldeles ej dessas struktur), den mindre storleken, 
och vistandet i träden, gör att man tycker dem 
likna sångluglarne , med h vilka de altid blifvit 
f()rblandade. Med Picus är ett annat förhällan- 
de, ty detta slägte visar sig såsom en verklig öf- 
vergångsform , h vilken efter sin vingbildning tyc- 
kes mest likna sångfuglarne ; men dess brist på 
sångmu>klcr, föl temas bildning och anordningen 
