af vinueiis niiiskler i löronins; med del förr oin- 
Uilatle föihAlhiiidet af de små yttre läckfjätlrarne 
bestämma med full tydligbel^cless plats jteni te de 
gökartade fbglarne. ^^wt^A s-ibTri » i r 
t: Vi hafva här sökt visa, att ehuru mångfal- 
diga och betydliga olikheter som liiinas mellan 
de foglar, h vilka sakna sangappaiat, så äga dock 
dessa alla en bestämd likhet i organisation, som 
2Ör att de kunna och böra sammanfattas såsom 
o 
en enda stor afdelning af dassen, i motsats med 
sångfog 1 a rna, h vilka hafva en annan, väl afskild 
grundbildning, men som visa en aldeles ovanlig 
enformighet. Denna tvådelning blir altså den for- 
sla naturliga indelningen af fogelclassen; sångfog- 
larne måste ställas i ena ändan af serien ; närmast 
till dem gränsa Pici, Coccy ges o. s. v. Andra 
ändan intages nödvändigt af Simfoglarne. Acxii- 
pitres och Gallinae måste bibehålla sin plats midt 
i serien, h vilket dock aldeles ej hindrar att de 
kunna anses högst utbildade, om man så behagar. 
Dessa samma åsigter af Fogelformernes allini- 
tet och vetenskapliga anordning har jag redan ut- 
vecklat i det, år 1835, uti denna tidskrift inför- 
da Ornithologiska Systemet, och de bafva genom 
en fortsatt forskning endast blifvit bekräftade, 
ehuru många ändringar, genom en utvidgad kän- 
nedom kunnat göras i den speciellare grupperingen. 
För att gifva en öfversigt af de vigtigaste 
bland dessa ändringar lemnas efterföljande Bihang. 
. Sj^stematisk anordniji^. 
För abjb/ iindvika allt för många indehiings- 
^'j»dl3r anmäl ka vi blott häi-, att de så kallade 
