391 
Corvus fru^ile^us visades^ med föisäkraii, att 
den tillbragt två vintrar vid husen i Qvickjock 
och slutligen der blifvit fälld 1840 om vintern. 
(Troligen har den kommit samma väg som Staren). 
Corvus Pica sags vid Rabäcken den 12 Juni 
och synes upphöra i trakten af polcirkeln. IVe- 
sterbotten på ett och ainiat ställe vid vägen bör- 
jade Gurriihis Irifaustus-^) först visa sig; sedan 
syntes ingen till, förrän vid ()oIcirkeln; fullfjä- 
drade ungar skötos den 25 Juni vid Skalkajaur. 
Märkvärdigt är det, att boet och äggen af denna 
fogel af alla omtalades såsom något alldeles okänd t. 
Folket sjelft förundrade sig öfver alt aldrig ha 
fått reda på boet till så allmän fogel, och som 
de ofta liinia små ungai* till 
Garruhcs glandarius påstods om hösten vi<^a 
sig vid Qvickjock; jag såg den ej mellan Luleå 
och Qvickjock; men på nedresan träffades den 
vid Säfvar norr om Umeå den 1 Sept. , således 
nordligare än föir blifvit anlecJknadt. Ej heller 
syntes BomhyciUa garrula, som dock skall finnas 
i skogarna vid Jockmock och Gellivare. Pastor 
BjrÖRKiviAN omtalade, '^att han en «åno: vid Jock- 
niock och en gång vid Gellivare, funnit denna 
fogels bo. Båda gångerna hade han funnit det 
li^^gande i ett murket träds nedra ihåliga änrla, 
som genom underliggande häd blifvit upphöjdt 
2 — 3 alnar fiån marken. Boet hade bestätt af 
grässtrån , fjädrai* och något Renhår. Fogeln ha- 
de vid utflygandet från boet låtit höra sin van- 
liga låckton; på det ena stället hade han funnit 
*) "Kowsak." 
^*) "Silt bo sdges den Irigqa i tall eller gran etc." Nii.s- 
soiss Fauna pag. 185. 
