395 
hördes den allinänt sjunga. Vid Skellefteå hördes 
den ock, och vid Råbäcken funnos många par, 
livars hannar sjöngo flitigt den 9 Juni, långt inpå 
natten. Längre än till 66° n. br. går den troli- 
gen ej. Af Accentor modularis syntes helt fä; 
dock både utom Lappmarken och i grannskapet 
af fjellen. Parus majoj^ säges finnas vid Jock- 
mock och om vintern vid Qvickjock. Parus si- 
hiricus sågs första gången vid Jockmock, der den 
häckade d. 2l Juni, fastän boet ej kunde igen- 
finnas; sedermera blef den allt allmännare och 
Parus palustris Mi sällsyntare; vid Qvickjock fun- 
j nos dock några par af Parus palustris. P. Sibi- 
Sicus kallas på Lappska "Kaddja-pija", hvilketord 
betyder en fogel, som hackar på klöfvar. Då 
Lapparna slagta Renar om hösten är denna fogel 
Iramme och liackar på Renklöfvarna efter fettet. 
(Parus sibiricus sköts 1840 för första gån- 
gen af mig vidUpsala, sedermei a 1842, båda gån- 
gerna på senhösten. 5 st. inalles fälldes). 
Reguhis cr is t ut US följde oss hela vägen, äf- 
ven vid Qvickjock, der den är väl bekant biand 
folket. 
Alauda arvensis syntes ej längre än ki ing 4 
mil ]N.V. om Luleå. 
En hona af den rara Alauda ai pest ris fäll- 
des den 20 Juli på det jemna och gräsrika Walli- 
fjellet bredvid Qvickjock. Ehuru det syntes af fo- 
gelns nakna bi öst och mage, att hon egde bo i 
grannskapet, kunde något sådant dock ej upp- 
täckas. Ej heller syntes hannen eller någon an- 
nan af denna fogelart. Ingen hade någonsin sett 
en sådan fogel förr. Hon var föga skygg, der 
hon sprang framför mig i gräset och mellan 
stenarna. Hennes låckton var flöjt-artad och 
vacker. 
I 
