397 
jaur vid Alkavaies fot. På förra stället fanns en 
ej flygfärdig unge den 15 Juli och på det sed- 
nare en dylik den 22 Juli. Både de gamles och 
ungarnes låckton är en klar (något drillande) ängs- 
lig h vissling, som ej är olik Snösparfvens* Flyg- 
ten liknande den af Anthus pratensis. Boet till 
paret på Wallifjellet låg i ett hål efter Fjellmös- 
sen och bestod af torra grässtrån och Renhår. I 
Jockmocks prestgård hade man i April fångat nå- 
gra ex. af de der på åkrarna kringflygande floc- 
karne af Enih. lc«pp. Bland dessa hade det lyc- 
kats erhålla en iefvande, som vid vårt vistande 
dersLädes, midsoramarstiden, förnöjde oss med sin 
herrliga sång. Han sjöng oförtrutet natt och dag. 
Hans sång beslår af klara flöjttoner blandade med 
q vitter och liknar både Lärkans och Hämplin- 
gens; den är stark och välljudande, men ej så 
mj^cket omväxlande. Han springer som en Lärka 
på marken, men hoppar stundom något litet. Lig- 
ger ofta på sanden (mai ken) och h vilar öfver nat- 
ten helst på så sätt. Badar sig i vatten med 
passion. Herr Kyrkoherden Ullenius hade den 
godheten att skänka mig denna fogel , då jag i 
Aug. hemreste, och lyckligen har den nu tillryg- 
galagt omkring 150 mil. Redan i början af Aug. 
hade fogeln aflagt sin vackra sommardrägt och 
ikläd t sig en höst- och vinterdrägt, som är lik 
Emb. Schoenicli höstdrägt. Hufvud of van, ryg- 
gen och öfveigumpen äro svartaktiga med grå- 
bruna, i yttersta kanten bleka fjäderkanter; hals- 
ryggen rostbrun med ljusa fjäderkanter; hufvudets 
sidoi', örontrakten och ett streck öfver ögat till 
nacken rostgula; mellan öga och näbb en ljusare 
fläck. 
Fiån ögat bakåt nacken går ett svart streck, 
der det vidgar sig, kröker sig omkring Örat och 
