405 
de noga re sågo iiLmed valteiiylan iiiigo de se en 
liten nykläckt unge ligg;» på samma slalle, h var- 
ifrån knipan npptlugil. De undrade nu; på hvad 
vis ungen kommit dit, då kniphonan helt hastigt 
för andra gången ku m mer oeh slåi- ned på sam- 
ma ställe, uppflyger och qvarlemnar ål er en liten 
unge. Ej heller nu kunde det upptäckas, huru 
de små ungarna blifvit ditförda; men vid tredje 
gången, som knipan kom tillbaka, sågo de, alt 
hon höll sitt hufxud i en besynnerlig krok, och 
vid de följande gångerna upptäcktes, att modern 
förde ungen under halsen, uti en ögla , som bilda- 
des af hufvudets och näbbens krökning mot brö- 
stet. Denna berättelse öfrerensstämmer också med 
hvad som omtalades af en nybyggare om Knipans 
tnnisporterande af sina ungar ned från höga tiäd. 
F, giacialis^) fanns i grannskapet af fjellen och 
på desamma, i små sjöar, hvilkas bräddar stundom 
hela sommaren äro belagda med is. Jag såg henne 
i små flockar på Alkajaur och flera ställen. 
Mer glis Merganser & Serrator funnos hela 
vägen mellan Lule och Qvickjock, i mängd. Elt 
ex. Mergiis Albellus erhölls uppstoppadt i Piteå 
der det förra våien blifvit fäldt. Colymhus ar- 
cticiis förekom på alla vattendrag, men i förvå- 
nande mängd på de större sjöarna vid Skalkajaur 
& Saggat m. fl. Man kunde här se 10 — 12 st. 
på en gång flygande omkring. Coljmbiis septemtri- 
onalis-'-^) sågs älven, men ej i så stor mängd, som 
föregående art. (Jag är frestad att tro det tju- 
tande lätet vara gemensamt för båda arterna; och 
att Col. aret. äfven eger ett kacklande läte, hvil- 
*) "A.Ang-geckr - 
*) Col. arcticiis kallas på Lappska "Tawik"; Col, 8ep- 
tentrionalis, "Kon ti." oh^*i' t^^o 
