286 
stående processus costales, samt med svaga, svank- 
formiga insänkningar emellan dessa, och utan 
spar till accessoriska utskott. På ll:e, 12:e och 
13:e (sista) ryggkotorna blifva inamriiillär-utskot- 
ten längre och starkare, flyttade uppåt och inåt, 
sammansmälte med ledutskotten, h varigenom af- 
ständet emellan dem och costal-utskotten blifva 
större. Costal-utskotten utbildas på dessa kotor 
i temmcligcn betydliga, på ll:e och 12:e kortare, på 
13:e längre, trekantiga, flata, nästan horizontelt utåt 
riktade tvärutskott, som sitta bakom deras tillhö- 
rande refben. På ländkotorna blifva mammillär- 
utskotten åter kortare, tvärutskotten längre och 
längre, med 6:e (sistaj ländkotan åter kortare och 
på bakre ränderna försedde med bakåt skjulande, 
flata vingar (rudimenter till accessoriska utskott), 
liknande dem hos pachydermerna. 
Cervus Capreolus. Sidoutskotten af I:a rygg- 
kotan sluta utåt med temmeligen stora ändytor, 
som hafva form af liggande, likbenta, spetsvink- 
liga, med spetsarne bakåt vända trianglar. De 
öfre, främre hörnen bilda uppstående knölar, de 
öfre sidorna bilda hvardera en svag kam. På 
2:a ryggkotan äro kammarne högre, men korta, 
försedda med ett främre spetsigare, ett bakre 
trubbigare hörn. På 3:e och 4:e ryggkotorna fö- 
rekomma dylika äudkammar, som äro nägot skar- 
pare, högre och längre, samt äfven försedda med 
främre och bakre hörn (svaga rudimenter till pro- 
cessus mammillares och accessorii). Rudimenterna 
till costal-utskotten gå nedåt bakåt, för att mot- 
taga refbensknölarne. På 5:e ryggkotan äro kam- 
marne ganska små, låga. På 6:e, 8:e, 9:e och 10:e 
ryggkotorna hafva dessa kammar antagit form af 
nästan horizontelt liggande, framåt pekande, smala, 
trekantiga mammillär-utskott, som på 10:e kotan 
