257 
tiska, deras tjockare ändar sluta äfven utåt med 
trekantiga ändytor. Öfversidan af dessa cändar är 
försedd med en knöl, som på h varje bakåt föl- 
jande kota är större; på de främre kotorna slu- 
tar den i ett enkelt hörn, men utbreder sig på 
de bakom följande i en liten långsätgående rygg; 
från ändarne af denna utbilda sig tvenne knölar, 
af hvilka den främre är början till processus 
mammillaris, den bakre, till processus accessorius. 
Denna sednare blir mer och mer öfvervägande i 
utveckling, efter kotornas följd bakåt. På ll:e 
ryggkotan blifva dessa processer betydligen af- 
iägsnade från hvarandra genom en mellanlig- 
gande del. Vid 12:e ryggkotan sammansmälta 
mammillär- och ledutskotten, jemte det sidout- 
skottens stammar saknas, dock utan att denna 
kota, såsom i föregående fall, blir smalare, eller 
taggutskotten undergå någon plötslig förändring. 
Costalytorna på undersidan af sidoutskottens än- 
dar skjuta redan på de främre ryggkotorna något 
kilformigt ut, såsom lutande planer och antyda 
rudimenterna till costalutskott. Dessa kilformiga 
upphöjningar, som hafva deras bredare ändar 
baktill, tilltaga på h varje bakåt följande kota, 
jemte det muskelutskotten skilja sig i samma 
följd från hvarandra, så väl som från costal- 
utskotts-rudimenterna. Accessoriska utskotten flytta 
sig äfven härvid mer och mer till bakranden af 
sidoutskottens ändar, vetta bakåt och tilltaga i 
styrka. Genom denna deras flyttning bakåt, komma 
de att närma sig till det baktill, men nedåt lig- 
gande costal-utskotts-rudimentet, så att dessa ut- 
skotts-delar på ll:e och 12:e ryggkotorna äro 
nästan hopsmälta. På 13:e och 14:e ryggkotorna 
äro processus accessorii längre och smalare än på 
de föregående, nästan griffelformiga, och rudi- 
K, V. A, HandL 7848. IL 17 
