252 
nas följd bakåt, flyttar sig den öfrö, accesso- 
riska knölen mera bakåt, hvarjemte coslaldelen 
skjuter mer och mer ut ifrån densamma, af- 
delad genom en svagt försänkt ränna. I stället 
för den lilla kam, som hos Räfven går från 
mammillär-utskottet till det accessoriska utskottet, 
har hunden endast en rundad kant. De mam- 
niillära utskotten från 3:e till och med 10:e 
ryggkotan ligga horizontelt, rätt fram, äro run- 
dade och hafva en kort excisur emellan sig och 
ledutskotten. De öfre knölarne, som motsvara 
accessoriska utskotten och ligga mest ofvantill, äro, 
på 3:e kotan, belägna närmare framsidan, men på 
hvarje bakom liggande kota närmar den sig nå- 
got mot bakre randen; först på 10:e ryggkotan 
skjuter den ut från bakre randen i form af ett 
sned t, mest bakåt, något uppåt vändt rundadt 
utskott. Den lilla öronformiga yta, som omtalats 
vid denna kota, hos Canis vulpes, är här i för- 
hållande till öfriga delarne ringa och föga ut- 
märkt. De små ovala, broskbeklädda costal-utskotts- 
elementerna hos samma djur äro icke heller hos 
hunden knappformiga, utan mera platta , liggande 
mot ändarne af sidoutskotten såsom små kilar med 
tjockändarne bakåt och äggarne framåt. Sido- 
utskottens halsar äro i allmänhet kortare än hos 
Räfven, men ända till och med 10:e kotan 3:si- 
digt prismatiska. På denna sistnämnda kota blir 
hela sidoutskottet mycket bredt. De föregående 
taggutskotten vetta bakåt, det 9:e mest, dock 
ej så mycket som hos Räfven. 10:e och ll:e 
ryggkotornas taggutskott äro båda ganska korta, 
flata, trekantiga och uppåt tillspetsade, samt stupa 
mot hvarandra, så att den kilformiga klyftan dem 
emellan är ganska smal och nästan lodrätt ned- 
gående; de efterföljande kotornas taggutskott blifva 
