251 
På 13:e ryggkotan äro muskelutskolten ytter- 
mera åtskiljde och starkare, äfvensom tvärutskot- 
tens rudimenter, som äro belägne något närmare 
intill fästpunkten för refbenshufvudet. På l:a 
och följande ländkotorna äro de accessoriska ut- 
skotten små, samt aflagande pä hvarje följande 
kota, så att de endast på den första omfatta en 
liten del af de följande mammillär-utskotten. Pä 
5:e och 6:e ländkotorna representeras de endast 
af små, svaga kammar; på 7:e och sista saknas 
de helt och hållet. 
Såväl muskel- som costal- utskotts-bildnin- 
garne på de 10 första ryggkotorna hos Räfven 
äro korta, föga utskjutna; deremot äro processus 
spinosi så mycket längre, samt särdeles det 6:e, 
7:e, 8:e och 9:e starkt bakåt lutande. Samma 
utskott är på 10:e kotan ganska kort, rätt upp- 
stående och tillspetsadt , ll:e och följande kotor- 
nas taggutskott luta framåt. ll:e ryggkotan är 
den första, som har uppstående processus mam- 
millares; äfvensom dessa först på denna kota äro 
hopsmälte med de främre ledutskotten. Samma 
förhållande äger äfven rum med alla de följande 
kotorna, jemte det att mammillär-utskotten skjuta 
öfver ledutskotten med dels knölformigt, dels 
kamformigt tillrundade ändar. 
Canis familiaris. Ändarne af de tre första 
ryggkotornas sidoutskott hafva undertill månfor- 
migt urholkade broskbeklädda ytor för att upp- 
taga refbensknölarne; på 3:e och följande rygg- 
kotorna äro samma broskbeklädda ytor platta. 
Först på de tjocka ändarne af 3:e ryggkotans sido- 
utskott äro de tre utskottens elementer utbildade 
till tre distincta knölar; en framåt, mammillär- 
utskottets, en uppåt, accessoriska utskottets och en 
bakåt nedåt, costalutskottets knöl. Efter kotor- 
