227 
ningen eller vinkeln emellan processus inammil- 
lares och processus transversi, vid den undie 
randen af böjningen. Än utlöpa de i en tagg 
eller tydeligt utskott, än bilda de endast en liten 
kamm, eller upphöjd liiiie uppifrån nedåt, tvärt 
öfver roten af processus transversi, errjellan dem 
och processus mammillares. På de många ske- 
letter af fullvuxna individer, som jag undersökt, 
har jag icke i något tillfälle sett dem helt och 
hållet felande, men väl oftast endast rudimentära. 
De förhållanden jag här anfört, rörande dessa 
sidoutskott på rygg- och ländkotorna hos men- 
niskan hafva förekommit utan betydliga variatio- 
ner hos fullväxta personer af båda könen och af 
föröfrigt ganska olika beskalFenhet , både i anse- 
ende till lefnadsyrke, slörre eller mindre kropps- 
styrka, samt af olika racer och folkslag. 
Q^uadrumana. 
De skeletter jag haft att rådfråga af slägtet 
Simia äro af helt unga individer (S. Troglodytes 
och Satyrus), endast af omkring 64 centimeters 
höjd. Hos S. Troglodytes liknade sidoutskotten 
mest menniskans, de voro dock i proportion nå- 
got bredare. De antydde samma knölar, ehuruväl 
i högst outbildadt skick. Både öfre och undre 
ledutskotten på sista ryggkotan hade nära samma 
transverselt platta ställning; emellertid förekom- 
mo börjande utskjutningar af ännu broskartade 
processus mammillares, liksom på ländkotorna. 
Till processus accessorii syntes icke spår. 
Hos S. Satyrus (med endast 11 ryggkotor och 
5 ländkotor) voro alla ryggkotornas tvärutskott 
