217 
Denne lärde och sinnrike tbrfaltare, synes mig 
dock i dessa punkter mera haft sitt ideal än verk- 
ligheten för sig. 
De iakttagelser till hvilka jag blifvit förd 
genom den anledning som redan är omnämnd, 
hafva icke ledt lill helt och hållit samma resul- 
tater, som de anförda författarnes, men öfver- 
enstämma närmast med Joh. Mullers yttrande: 
att ryggkotornas processus transversi innehålla 
elementer till tvenne utskott. Det resultat jag 
vunnit, är att de innehålla elementer till trenne 
utskott, neml.: proc, mammillares, accessorii och 
transversi, som hos menniskan endast på ett färre 
antal kotor rudimentära, hos djuren utvecklas till 
regelbundna bildningar af synnerlig betydenhet. 
Af dessa trenne utskott utgå processus mammil- 
lares främst, of(a från ledutskotten; processus 
transversi från sidorne af vertebran och processus 
acessorii bakpå eller bakom processus transversi, 
alldeles skiljde ifrån, samt utanför processus ob- 
liqui posteriores. 
Kännedomen om dessa utskott är ännu 
vacklande. Tvärutskotten framställas väl af alla 
anatomer, som beskrifvit ryggiaden, men en 
stor del af dessa författare förbigå de tvenne 
andra med tystnad; andra omnämna det ena 
paret, nemligen processus accessorii ; ganska få upp- 
taga äfven det tredje, eller processus mammillaies. 
Detta förbiseende är så mycket underligare, 
som Galenus, h vilken redan begagnat benämnin- 
gen tvärulskott, äfven beskrifver processus acces- 
sorii. De ossibus. Cap. vm — x. 
Vesalius vill rätta Galeni uppgift om de ac- 
cessoriska utskotten. Han säger sig aldrig hafva 
funnit dessa utskott hos menniskan, men väl hos 
djur (hundar och svansade markattor), från hvilka 
