29.1 
utskotls-elementer. PA 3:e ryggkotan äro de mara- 
millära utskotten något större, rakt framåt vän- 
da, mera utåt OyLtade; accessoriska utskotts-ru- 
dimenterna förhålla sig såsom på den föregående 
kotan; costal-utskotts-elementerna på ändarne af 
sidoutskotten äro större och mera tillspetsade. 
På de följande kotorna saknas spår af accessori- 
ska utskott; de mammillära flytta sig mer och 
mer inåt mot de articulära. Pä 7:e och 8:e ligga 
de nära invid dessa och på 9:e rj^ggkotan äro de 
med dem fullständigt hopsmälta. På 10:e och 
följande stiga de, sålunda förenade, mammillära 
och articulära utskotten uppåt arcus samt upp på 
processus spinosi, omfattande bakranden af pro- 
cessus spinosus af näst framom liggande kota. På 
5:e kotan i ordningen efter 14:e (sista) ryggkotan, 
blifva de sä korta, att de ej nå den näst framom 
liggande. På de följaude försvinna de smånin- 
gom och ersättas endast af ett par smä kammar 
å tornutskottens främre rand; först på 21:a kotan, 
i ordningen bakom sista ryggkotan, komma de 
åter fram, något tilltagande i längd och tjocklek. 
Längre bakåt sitta de nära tornutskottens apices, 
men sänka sig åter längre och längre ned på de 
med h varje följande kota kortare och ofullständi- 
gare tornutskotten. Endast de 5 främsta refbens- 
paren äro försedde med både knölar, halsar och 
hufvuden och hafva dubbla vertebral-fästen ; på 
de 8 följande saknas de, så att de ensamt äro 
fäslade vid sidoutskolten. 
Af de öfriga H valdjui s-slägtena har jag icke 
haft tillgäng på skeletter att undersöka dessa för- 
hållanden, men ser af Fredrui Cuviers afhand- 
ling om Cetacea i Todcls Cyclopcedia of Ånatomy 
& PhysioL fig. 251, som föreställer den ll:e 
ryggkotan af Bålarna Auslralis, att dylika lappar 
