298 
kotorna förekomma mot bakre eller undre hörnen 
af samma utskotts ändar ytterst små knölar, som 
synas vara rudimenter till accessoriska utskott. 
På ll:e ryggkotan gå små lister inåt från sam- 
ma knölar, och dessa lister sluta nära ledutskot- 
ten i små taggar. På 12:e ryggkotan äro de 
yttre taggarne försvunne, men listerna starkare 
och deras inre ändar, sluta i temmeligen lån- 
ga, spetsiga, accessoriska utskott, som lägga sig 
tätt intill de följande led- och mammillär-ut- 
skotten. På 12:e och 13:e ryggkotorna upp- 
träda, liksom på en gång, stora, nästan vertikalt 
stående, breda, höga, sammansmälte mammillär- 
och ledutskott, som på länden blifva ännu star- 
kare samt mer och mer utåt spärrade. På 13:e 
(sista) länd kotan äro de accessoriska utskotten 
långa, griffelformiga; på de tre första ländkotorna 
skifFormiga, på alla tätt åtliggande mot ledut- 
skotten af bakomliggande kota. På 4:e ländkotan 
äro de åter ganska små, korta, på den 5:e en- 
dast rudimentära; men på samma kotas tvärut- 
skott uppstå i bakranden små hörn som äfven 
finnas, ehuru trubbigare på 6:e (sista) ländkotan. 
Vi se sålunda, att de mammillära, så väl som de 
accessoriska utskotten på de flesta ryggkotorna 
hos Halmaturus dels äro i hög grad ofullkomligt 
utvecklade, dels felande, och att beggedera först 
uppträda i form af riktiga utskott på den näst 
sista ryggkotan, jemte det mammillär-utskotten 
blifvit förenade med ledutskolten efter typen för 
ländkotorna. På denna kota äro ock de båda mam- 
millär-utskotten och tornutskottet vinkelrätt ställde 
mot ryggradens axel, då tornutskotten på de fö- 
regående och efterföljande något convergera mot 
denna punkt. Detta maminillär-utskottens upp- 
trädande i förening med ledutskotten på 12:e 
