300 
kotorna hos däggdjuren i allmänhet äro snarare 
endast ledfacetter på arcus vertebrarum, och 
knappast synas förtjena namn af utskott; med 
andra ord: de äro här verkliga, och betydliga, 
frän arcus utskjutande processer. 
Monotremata, Ornithorhynchus paradoxus. 
Alla delar af ryggraden hos detta djur förete 
ovanliga förhallanden; halsdelen med sina stora 
lialsrefbensbihang, rygg- och länddelen genom 
sin sammantryckthet samt brist pä sidoutskott, 
korsdelen i sin likhet med länddelen och svans- 
delen i sina stora utskott. 
Redan Meckel i sitt ))System der vergleichende 
Anatomien (2 Th. 2 A. p. 269). yttrar: "Monotre- 
merne sakna tvärutskott'*. Detta gäller dock en- 
dast för rygg- samt ländkotorna och ger den del 
af ryggraden, som utgöres af dessa kotor ett 
ovanligt utseende. Sidorna af den refbensföiande 
delen af ryggraden stå nemiigen lodräta, släta, 
utan tvärutskott. Främre delen af ryggradens 
bröstdel har en nästan 5-kantig prismatisk form; 
med en vinkel uppåt, som bildas af de starkt 
bakåt lutande, nästan taktegelformigt på hvaran- 
dra liggande, små tornutskotten; på något afstånd 
från denna midtrad gå tvenne sidoränder dels bil- 
dade af trubbiga vinklar på bågarne (2:a— 6:e rygg- 
kotorna), dels af små, framåt riktade mam millär- 
utskott, som äro belägne utanför ledutskotten (på 
7:e till och med 10:e ryggkotan). På ll:e och 
följande ryggkotor, äfvensom på ländkotorna, äro 
mammillär- och ledutskotten sammansmälta och 
mera utåt liggande, låga, platta och med afrun- 
dade ändar. Under dessa, förnämligast af de, ef- 
ter hvarandra i raden följande, af mammillär-ut- 
skotten bildade, sidovinklarne, ligga de of van- 
