305 
centralstyckena, som rätteligen utgöra corpora, 
äro i sådana fall understundom ganska smala. 
Hos amphibier och fåglar, äro, att dömma efter 
ett inskränkt antal unga skeletter, förhållandet 
annorlunda. Hos dessa synas mig foveoe costales 
sitta på sjelfva corpora vertebrarum. 
För däggdjuren torde det emellertid böra 
anses oriktigt, att omtala refbenens fästen vid 
sidorna af corpora vertebrarum, då de i sjelfva 
verket fästa sig vid delar af arcus; af sådan or- 
sak bar jag i de ofvanstående beskrifningarne 
undvikit att begagna det vanliga sättet att ut- 
trycka sig om ledj^torna på sidorna af corpora 
vertebrarum. Det torde ock tills vidare vara 
tillfyllest för den descriptiva anatomien, om man 
blott begagnar en bestämd benämning för dessa 
articulations- eller fästställen. Äfven i denna del 
är vår terminologi vacklande. Johan Gottlteb 
Walter (1. c. p. 208) kallar ifrågavarande stäl- 
len: ''superficies laterales"; Sömmering: "superfi- 
cies articulaies"; E. H. Weber (Hildebrandts 
Handbuch der Anatomie des Menschen &c 4:e 
Aufl. 2:e Bd. pag. 141): ''fovem (vertebrce) costales\ 
hvilken sednare benämnng jag begagnat såsom 
bäst ledande till reda i ämnet. 
Denna framställning har blifvit längre, än 
som ifrån början var ernadt och önskadt; men 
ämnets beskaffenhet har under handläggningen 
dertill gifvil anledning. Studium af ryggraden är 
hittills onekligen mycket försummadt , då man jcm- 
för det med hvad som är tillgjordt for den närmare 
kännedomen om hufvudskålcn och en stor del 
af de öfriga benen. Ryggraden står dock näst intill 
K. V. A. HandL 184S, IL 20 
