40 
Nafnr passende, videnskabelig Kundskab om, og Forstand paa^ 
ypperlige og vigtige Ting; eller, hvilket er det samme, en Vi- 
denshab af fortse Grunde om Ting, som ere ypperlige i sig 
selv, og vigtige for Mennesket. 
Det kunde synes som Aristoteles ikke har anseet Ma- 
tliematiken og Logiken for egentlige Dele af Filosofien, efter* 
som han ej udtrykkeligen nævner dem iblandt de ovenanforte, 
og ingen af dem har substantielle Ting til umiddelbart Object, 
da den ene beskjeftiger sig m^d at finde Storrelser, den anden med 
at finde Sandhed. Aristoteles ansaae den ene som forberedende til 
alle filosofiske Videnskaber, den anden som Redskab, der. i dem 
alle, ogsaa i Mathematiken, behoves 5 begge, for saavidt de betragtes 
uden Anvendelse paa bestemte Objecter, grundede han paa Modsig- 
gelsens Grundsats, hvilken horer til hans fdrste Filospfi. ' De ere 
saaledes forbundne med, den, og erholde derved en hæderlig 
Plads iblandt Filosofiens Dele. Hans Definition paa Filosofi 
i Almindelighed passer ogsaa paa dem. At ansee en Videnskab 
for Filosofi, og tillige som Redskab og forberedende tilde oy- 
rige Filosofiens Dele, kan meget vel bestaae tilsammen. 
S. 36. Det er 1 denne Undersogelse af Vigtighed at vide, 
hvoifra Forstanden ^ efter Aristoteles, henter sine fdrste og 
umiddelbare Grunde y hvorpaa al Videnskab, saavel den stræn- 
ges Lo , som mindre strænge, skal stotte sig. Vel siges i de 
metafysiske Skrifters i Bogs 1 Kap. udtrykkeligen: -'-'at al Konst 
og al Videnskab erholdes af Menneskene ved Erfaring", men 
yi ville heller af 2 Steder i hans upaatvivlede Skrifter under- 
rettes: om denne Sag. I hans forste (tidligere) analytiske Skrif- 
ters z) I 13og3 3o Kap. S. 26V) og folgende i Buhles Udgave 
z) Analytica jnioia. 
