45 
$, 38« Dertil horer da det bekjendte Register paa Tan- 
ker, som Aristoteles kaldte Kategorier (Navne-Klasser). De 
ere almindelige Prædikater (Benævnelser), som Filosofen har 
for Objecter, hvorom han kan domme, Prædikater, hvoraf al- 
tid nogle kunne og maae anvendes paa enhver Ting, som vi 
skulle siges at forstaae os paa 3 de udgjore Forstandens hele 
Tankeforraad, men kun i Almindelighed 3 thi ethvert af dem 
har adskillige specieiiere under sig. 
Aristoteles tæller 10 saadanne Almindelige, nemlig: 
Alt det, Forstanden kan domme bekræftende eller nægtende, 
og Filosofen altsaa sige, om Noget, er;, at det tænkes enteii 
1) som Substans, eller, hvis det ikke kan tænkes som Substans , 
da, a) som noget, der virker eller 'd) modtager Virkning (liåev) , 
som noget der ^ har Stdrrelse , 5) Qyalité , 6) Hensyn til no^ 
get andet y y) er paa et vist Sted , 8) i en vis Tid, 9) har en. 
vis Orden i sine Dele , og 10) en vis Maade at besidde (have) 
noget paa* De 2 sidste udelader Aristoteles undertiden , naar 
han opregner sine Kategorier 5 uden Tvivl fordi de synes min- 
dre vigtige^ end de ovrige, eller maaskee at kunne henfores 
til nogen af de andre. Han anseer disse 10 Eegreb som Filo- 
sofiens Elementer, hvoraf Forstanden ved Abstraction af mange 
Erfaringer, og ved Induction, har sat sig i Besiddelse. Filoso- 
fien, som er, og bestaaer, af dem, kan da efter den aristo- 
teliske Theori kaldes en Forerfarings-Kundskab. 
S- 39. Hvad Formular Aristoteles end kan. haVe brugt 
til at definere Filosofien, saa sees dog af det, som nu er viist, 
at i hans Begreb om Filosofi indeholdes , eller forudsættes , 
alle Filosofiens Særkjender. Den kan ikke andet end være 
Sindets eget Værk , thi baade for at indsee og finde de almin- 
