55 
af^ eller at tage 'Noget af, Objecterne ? Hvorfor kan det, som 
oprinder i Sjelén^ ikke fuldkommen svare til eller ligne det, 
som skeer i Legemets Organer? hvorfor ikke ganske ligne de 
udvortes Objecter , deres Bevægelser og Virkninger ? Kunne disse 
Sporgsmaale oplyses ved at svare: Umiddelbar forestille vi os 
kun Sjeiens Reactioner og Reactions-Maader paa Legemets Or- 
ganer, men middelbar Organernes Bevægelser og de udvortes 
nærmeste eller fjernere Objecter, som ere Aarsag til Bevægel- 
serne. Disse Reactioner forestille vi os ikke een for een, men 
klyngeviis, og Mængde af dem paa een G-ang; thi de udvor- 
tes Objecter virke paa os med mange Dele i hvert Ojeblik af 
deres Paavirkning. Vi kunne da ikke skjelne nogen enkelt 
Reaction af vor Sjel, altsaa ikke nogen enkelt Paavirknings 
Deel elier Bevægelse af de udvortes Ting og i vore Organer 
fra de ovrige Reactioner og Bevægelser og Paavirkninger, Deraf 
kommer det, at vore Forestillinger vel maae indeholde noget, 
som passer til de udvortes Objecter ^ men og tillige noget, der 
passer til Organernes Bevægelser og til vor Sjels Reactioner j 
De ere altsaa sammensatte af meer, end af det, som findes 
Ted Objecterne, hvortil vi henfore Sandsningen, og kunne der* 
for ikke 'ligne disse allene? 
Hos Descartes er egentlig Filosofi ikke allene Sindets 
eget, men og dets nodvendige. Værk 3 De medfodte Ideer, 
hvorpaa den grunder sig, komme ikke uden fra, heller ikke 
af /Vor egen fri Villies Bestemmelse .(§. 4s)» Paa denne Maade 
kaii da hans Tænkning om Verdens Systems Oprindelse ikke 
være egentlig Filosofering ; den grunder sig paa Hypotheser^ 
Og disse ere vilkaarligen dannede. Deres formeente, eller 
virkelige , Bekvemhed til at forklare Tingenes Oprindelse^ kan 
ej give dem den Nodvendighed, de ikke have af Tænke-For-^ 
