til at vorde Filosofer. Kunde vel Leibnitz have forstaaet ved 
Filosofi andet, end Sjeleus Betragtning over, Bevistlied om, 
og Slutning af, de vigtige Ideer og Principier, som liege i 
dens Inderste? Eller dens Arbejde med, og Bestræbelse for, 
at erholde Videnskab af disse Ideer om Tlingene, hvis Naturs 
Betragtning, han siger, ofte ikke at være andet, end Kund- 
skab oxn vor egen Forstands Natur ? 
Tredie Kapitel. 
Deri viseSy hvad de nyeste Filosofer^ isciér Kanty 
forstaae ved Filosofis hv o rvidt deres Begreb 
derom er ny ty og om Filosoji for dem har 
været til, 
S. 46. Vi have hort, hvad Begreber de fornemste filo- 
sofiske Skoler for nærværende Tider have gjort sig, eller kunde 
gjore sig, om FiiosoEj Det staaer tilbage, at underrette os 
forst og fornemnieligen om ^ hvad den af filosofien velfortjente 
Kant forstaaer derved j thi det er hans Begreb om Filosofi, 
som mange ansee for det forste rigtige og enest rigtige ; 
dernæst om Filosofi har været til for hans Tider. Men forend 
det kantiske Begreb ret kan forstaaes (fremstilles), og for si- 
den ej at afbryde Aniandlingcn ved et vidtloltigt Indskud, 
Lliver det fornodent at undersoge, hvordan den Kundskab er, 
som han kalder a pruul (iorcrfarelig) ; thi ingen har sat dette 
Filosofiens Kjendemærke i slorre Lys^ eller viist dets storre 
Nodvendiglied , end lian. 
