3 a 
Stiller sig Tingenes Udsicler, det tilsyneladende og forgængelige 
ved dem. Den, som stræber efter at kjende diss£ hoje Mon- 
stre eller Originalbilleder, den, som dommer enkelte Gjen- 
stande og Tilfælde efter dem , som styrer sine Handlinger og 
Opfdrsel efter dem, som altsaa indretter det menneskelige efter 
det guddommelige, ham holdt Plato for Filosof, Kundskaben 
bliver paa denne Maade det, den bor være, fast, urokkelig, 
nddvendig , aevig, vidt omfattende, ægte og reel, ligesom dens 
Originaler, d« e. , den bliver \idenskab, altsaa modsat blot 
Formodning (Meningskrindskab) , der er ligesaa foranderlig og 
indskrænket, som de sandselige Ting og Beskaffenheder, hvor- 
af den tages, og hvorom den handler. Uden at kjende Ide- 
erne, og at ledes af dem i Omdomme og Handlinger, d. e. , 
uden at være Filosof, kan ingen ret styre Staten , ingen vel 
indrette Livet, uden dem kan intet sandt og rigtigt tænkes, 
intet godt og hæderligt foretages. Disse Ideer skal man altid 
have for Ojne, henfore alting til dem, og ligne Malere, der 
arbejde efter de rigtigste og fuldkomneste Monstere. De, som 
ingen Kundskab have om disse eene sande og ægte Monstere, 
kunne ikke ansees for andet end blinde, og de, som ikke 
kunne rette sig efter dem , for uduelige til stor og ypperlig 
Daad. f) 
%, 3o. Man har havt meget at erindre mod disse plato- 
niske Ideer, deres Meddelelses Maade, Oprindelse med Men- 
nesket, og det paa dem grundede Begreb om Filosofien. Man 
har kaldet Plato Entlmsiast, og sagt, at lian gjorde Luftspring. 
f) Næsten alt dette findes i Begyndelsen af Platos 6 Bog om Staten, hvor 
lian har samlet Resultaterne af forejiaaende vidllo<ti«ie Undersoselser. 
Man kan derved sammenligne Diog. Laert. 3 Bog Segm. 63 edit Meibom. 
