a5 
Fornr; ! !U og denne Forundring vil opvække liam til videre 
Un Jersc f e se. Fra Forundring liave derfor Plato /-), og Ari- 
stoteles .9) hentet en fuldkommen Viisdoms Foi^anledning. Plato 
siger: ''-'for I ilosofen er Forundring en mærkelig Sindsforfatning f 
"thi Fiiosofien har ingen anden Begyndelse liavt^ end den \ 
'*og ganske artigen har han forstaaet at gjore Slægtregister, 
"som sagde, at Iris var fodt af Thaumas/' Filojsofien^ er dette 
Naturens skjonne Særsyn. Paa denne Maade kunde Kundska- 
ben hore op at være fragmentarisk, og hos et Folk, som Græ- 
kerne, maatte den det nodvendigen^ samme Forundring, som 
forste Gang opvakte den Videlystne til at eftersoge een Begi- 
venheds Aarsag, bragte li am ogsaa til at gjore dette oftere^ 
at stige fra Aarsag til Aarsag, indtil han enten i sin egen Er- 
farings Forraad , eller ved sin Fornufts Slutninger fandt en Aar- 
sag, hvorved han kunde ende sin Undersogning. Hans Aands 
Værk (thi Aarsagers Udlindelse og Indsigt i Begivenhedernes 
Forbindelse er Aands Værk) fik derved Orden og Sammenhæng 
med hojere og fjernere Aarsager, og en Grundighed, som de 
folgende Tider skulde gjore fuldkomnere. Filosofiens systema- 
tiske Alder tiltraadte, 
S. 2,5. Om den systematiske Filosofies Begyndelse hos 
Grækerne taler uden Tvivl Seneca i et Fragment, som Lactan- 
tius t) har opbevaret os. Senecas Ord ere disse: "fra Filosor 
'^fiens forste Opkomstes Tid ere endnu ikke 1000de Aar for- 
"iobne^ Menneskeslægten levede altsaa i mangfoldige Aarhun- 
f) Theætet. pag. 76 edit. bipont. 
s) Metaph. 1,2. 
f) Instit. div. 6, l6. 
Vid.Sels.IIDed, JHafte. D 
