22 
Sværmer forstaaer jeg den^ hvis Indbildnings og Passioners 
Heftighed sætte ofte en larmende og \ild, altid en uregelret, 
Handiemaade i Stedet for en rolig, vel oplyst og vel bestyret 
Fornufts Virksomhed. 
§. 2,2. Samle vi disse Kjendemærker , hvilke alle ind- 
sees deeh deraf, at menneskelig Filosofi nodvendig maa være 
den menneskelige Aands (Fornuftens og Forstandens) eget Værk, 
deels af den Tanke, man ligesaa nodvendigen maa gjore sig 
om Viisdom, saa finde vi, endog uden forst at eftersee Fiio- 
sofernes Forklaringer og Systemer, Begrebet om, og Udsigt 
til, en Videnskab, som fortjener Navn af Filosofi , og om hvis 
Mulighed ikke kan tvivles : Filosoflen maa være en videnskabe- 
lig Kundskab, den menneskelige Aands eget, nodvendige^ hoj- 
vigtige, reelle eller realiserlige Værk, og, som Foige af alt 
dette, en Forerfarings og almengyldig Kundskab. At filosofere 
er altsaa , at vise , eller bestræbe sig for at vise , hvad Forstan- 
den og Fornuften nodvendigen maa domme og slutte om Ting, 
som hore til Viisdom. 
Efter denne Udvikling af Filosofiens Begreb strækker Fi- 
losofering og Navnet af Filosof sig meget vidt. En Mathema- 
tiker. Fysiker, Anthropolog (Menneskekjender) .kunne ligesaa- 
vel som Moralisten, Fornuft-Thedlogen , Logikeren og Meta- 
fysikeren^ gj^re Fordring derpaa, og deres egentlige Beskjefti- 
gelse, enhvers i sit Fag, er idel Filosofering. Det er mærk- 
værdigt, at uagtet de i S« i- omtalte Vanskeligheder , gives der 
dog en prole})SLS om Filosoli , hvori alle komme overeens. 
Denne kan da ikke andet end være en natnrlicr Of^ nodvendig 
Affodning af vore liojerc Kræfter. Men Filosoferne ligne Fær- 
lingenxe ved et Konst-Akademi , sora staae omkring, arbejde 
