i3 
i Og af Sindet^ som det gjor til sin bestandige Ejendom , og 
hvoraf det benytter sig, naar det dommer om forekommende, 
enkelte og specielle Gbjecter, og naar det skal skjelne een Art 
af Ting fra en anden. Den er nden Tvivl det, de gamle Fi- 
losofer have kaldet 7rpQÅ>}\pi^y anticipatioy prænotio ^ det , So- 
crates i sine Discurser altid havde Hensyn til, for at vise, om, 
en Faastand kom overeens dermed, eller streed derimod. Den 
er et Slags Forerfarings Begreb , i det mindste sammenlignings- 
viis, og naar man benforer den til, og anvender den paa, sil- 
digere og nyere Tænknings Objekter j men den kunde maaskee 
ogsaa være Forerfaringsbegreb i den absolute og strængeste Be- 
mærkelse , hvorom vi siden skulle faae Lejlighed at erindre 
noget meret At den er et blot characteristiskt Begreb, sees af 
denne Forklaring selv. , 
I dette Kapitel yiWe vi stræbe at fremstille og udvikle 
ForeTfaringsbegrebet om Filosofien; stræbe at finde, hvad der 
kan og bor tænkes ved Filosofi, for man endnu har betragtet 
noget allerede existerende System 5 derefter ^iVlq^ vi undersoge, 
hvad nogle af de fortrinligste filosofiske Skolers Formænd saa- 
vel i de ældste som senere Tider for Kant have holdt for at 
være Filosofi (til vort iiærværende Ojemed behoves ej at ud- 
brede sig. til alle, hvilket heller ikke her var gjorligt) 5 derved 
banes Vejen Xil ende li gen at indsee, med hvad Ret man troer 
Filosofiens og dens Begrebs saa sildige Oprindelse. . 
S* Antage .vi, at den menneskelige Kundskabs hele 
Masse bestaaer af 2de Hoveddele, hvoraf Jé"// ene ilienseende 
til dens Indhold og umiddelbare Herkomst ikke er vort tæn- 
kende Væsens særegne Frembringelse,, rnen paa en eller anden 
Maade given og leveret os enten af udvortes Tings Virkning 
