g. 7- Filosofiens Begreb maa al tsaa kunne oprinde paa 
anden Maade, ved andre af Tænkekraftens Virkninger, end 
ved blot Afsondring af Erfaringer ; og her finde ligeledes flere 
Tilfælde Sted ; nemlig : . ' 
i) Fornuften kan sige os, livad vi i Almindelighed have Grund 
til at antage for Filosofi , naar vi forst kjenda vore Kræfter 
til at erholde Kundskaber, og vide at bringe de erholdte 
Kundskaber, ihenseende til deres Natur og Nytte, i belio- 
rige Klasser, d. e. Fornuften kan give os et blot charak- 
terlstiskt y almeent Begreb oin Filosofien. 
3) Den kan og tillige give os '^i\oso£iens Indholds Begreb y d. e. 
bestemt Begreb om de Dele, vi- til enhver Tid troe at hore 
dertil. Dette Indholds Begreb kan ogsaa være cliarakteri- 
stiskt. 
3) Den kan stræbe efter at udfinde Begrebet om den fuldkom- 
neste menneskelige Filosofi^ eller om den menneskelige Filo- 
sofies IdeaL 
4) Den kan endog ville hæve sig til Filosofiens allerhojeste 
Ideal y saadant^ som det findes i den guddommelige Forstand 
allene. 
S. 8. Men hvorledes^ og for hvorvidt^ kan den men- 
neskelige Fornuft tillægges Formue at danne egentlige Idealer ? 
thi om det, som er Ideal efter enkelt Konstners eller Filosofs 
Mening og Udforelse, sporges ikke. Naar man y^å. Ideer og 
Idealer forstaaer intet andet , end de Grændsebegreb , som For- 
nuften i sine Slutningers yderste Fortsættelse tilsidst træffer 
, paa, og bliver staaende ved, og de Objekter, hvorpaa disse 
Begreber forestilles at passe, saa kan slige Ideers og Idealers 
mulige og virkelige Tænkning -ikke nægtes 5 de ere yderste Ledde 
B 2 
