io4 
sluttes enten i en tæt filrkantet Kasse eller I en rund Tromme, 
Fig. 5, som har to Aabnlnger — een oventil Fig* 5. c , som 
skal opfange Atraosphæren og en anden neden til, dy som fo- 
rer den gjennem Roret ned i Schachten. Axen af Viften har 
paa den ene Extremitæt en Krumtap Fig. 5. eller et Drev, 
hvorved den drejes omkring, og paa den anden et vægtigt 
Svinghjul, Fig. S. f, for at fremme dens hurtige Omlob. Vif- 
ten forfærdigede man enten af tynde fiirkantede Brædder, el- 
ler man fæstede Spaaner af Pappeltræe eller et par Gaasevin- 
ger paa Enden af dem. Fig. 7. Man satte ^ denne Maskine i 
Bevægelse \'ed Menneskehænder, ved en Vejrmolle eller 
ved en Vandmolle. Dens Virkning grunder sig, som bekjendt, 
allene paa Centrifugalkraften. Under Hjulets Omlob drives 
nemlig Luften fra dets Centrum til Peripherien og saaledes 
gjennem Aabningen Fig. 5. d, ind i Roret. Af det Folgende 
vil s-ees, at Desagulier enten har benyttet denne Indretning, el- 
ler dog har lagt samme Idee til Grund for det Vindhjul , han 
for nogle Aar siden bragte i Forslag : hos Delius findes en saa- 
dan Maskine aftegnet^ hvis Hjul har 8 Floje og en Aabning 
ved Centrum, ri) Denne Skribent angiver 6 Fods Hojde og 14 
Fods Bredde j som dens meest passende Storrelse. Vejrviften 
har fordum været den brugeligste Ventilator i Bjergværkerne. ' 
Disse ere alle de Redskaber, som findes hos Agricola. 
V, Æolipila. 
Man tog en Jern-Retorte , som havde en krum tilspid- 
set Hals, og som kunde rumme 3 til 4 Spander Vand, denne 
72) 1. c. Tab. XI. Fio. VIII. 
