123 
Stand til at udforske det§ Opfinder. Det var den bedste 
Skibs- Ventilator man kjendte indtil Aaret 1740- Den be- 
-staaer i en conisk Segldugs-Slange af 2 til 4 ^ods Diameter, 
og 2.0 til 3o Fods Længde (Tab, a Fig. 2>d) ; dens oyerste Ende 
holdes udspilet og tillukt af en Træbrikke a. Tæt neden for 
denne Brikke anbringes en stor fiirkantet Aabning 6, som man 
forst i Engeland har forsynet med to Luftklapper eller Floje c c, 
hvilke udspændes til Siderne, for at opfange Vinden, og lede 
-den ned i Skibet. Hoved- Slangen d d d lober, efter Hr. Divisi- 
éns-Chirurg Moldenhavers Forslags siden 1789 neden til ud i flere 
Afdelinger for Skibets forskjellige Rum e e e'^ de holdes udspUede 
ved Tondebåand, som sættes i 6, til 8 Fods Afstand fra 
hverandre j dens nedere Munding y bindes sædvanlig til. 
Den almindelige Dom over Kulsejlene er, at de frem- 
bringe en onskelig Virkning paa Skibe, som ligge aftaklede i 
Havnen 5 derimod ere de fleste Soefarende enige i, at de 
ikke ere af synderlig Nytte, naar Skibet er bemandet og hol- 
der Soen , ja der ere endog nogle som holde dem for hojst 
skadelige og fraraade deres Brug. Grev de Cliaulnes skal nem- 
lig have beviist ved gjentagne Forsog, at Atraospliæren , som 
sættes i fri Berorelse med mepliitisk Gas^ foreener sig saa lang- 
som med den, at der udfordres i det ringeste een Time for- 
end denne Forening strækker sig til en Dybde af 5 Tommer. 
Dette Phænomen grunder sig nok især paa Kulsyregasens spe- 
^ifike Tyngde der forholder sig til Atmospliæren næsten som 3 
til 2. Intet Under altsaa, at Kulsejiets Virkning, ved stille 
Vejrligt , ikke fornemmes i nogle faa Fods Afstand fra dets 
nedre Mundinger. Vilde man lad^ en af dets Slanger lobe 
h) Sckwedisclie Abhandl. 19 B. p.. 9. 
