i5i 
Lys, hvilket dog maatte skee, Iivis den indeholdt brændbar 
Luft. Den storste Part af Skibsluften er Qvælstofgas og Kul- 
stofgas. 
2) Om der end udviklede sig lidt brændbar Luft i Ski- 
bet, saa maatte denne snart stige i Hojden og jages ud igjen- 
nera Lugerne, da den som bekjendt, er lettede end Atmos- 
phæren og de anfdrte Gasarter. 
3) Kunne Trækrorene anbringes saaledes, at de ende 
sig nederst i ethvert Rum af Skibet , hvor ingen brændbar Liift 
kan fmde stadigt Ophold. 
4) Den brændbare Luft, som muligen kunde findes i 
Skibet, maae være af samme Natur^ som den der udvikler 
$ig i Moradser og af dyriske Substanser, men denne Luftart 
Setonnerer ikke, endskjont den lader sig antænde. Naar brænd- 
bar Luft skal detonnere, saa maae den ogsaa være blandet i 
et vist Forhold med atmospliærisk Luft. Den Luftart f. Ex. , 
som man erholder ved at oplose Jern i Svovlsyre, maae forenes 
med 2. Dele reen Atmosphære. Dersom Forholdet af den brænd- 
bare Luft er storre , saa detonnerer den enten svagt eller slet 
ikke, men forbrænder roligt 5 og omvendt naar forholdet af 
Atmosphæren er storre, saa skeer kun en simpel Decrepitation, 
men ingen voldsom Explosion. Skal endeligen en saadan De- 
tonnation være farlig, saa maae den skee i et indesluttet E-um, 
f. Ex. i Voltas Pistole. 
Eorfait fandt ingen af disse for Explosionen iiodvendige 
Betingelser ved sin Ildmaskine, og syntes derfor oplivet i sit 
Haab om dens nyttige og trygge Anvendelse til Skibs* Men 
paa det at han ikke for sildig skulde beklage, at han var ble- 
ven bedraget af hypothetiske Speculationer , saa anstillede han 
endnu folgende afgjorende Forsog. 
