179 
■ _ 1 Pd. Gaarkotber ^ 
2. Lod goslaisk Zink. 
KoLbirét blevr smeltet som formeldt, men ved Zinkens Tilsæt- 
telse maae iagttages, at denne ^ efterat være smeltet for sig, 
som ej bor gaae yderligere end indtil den begynder at brænde 
med en lividblaae Lue^ samt skee under Bedekkelse med Kul- 
stov, da bor denne hældes langsomt i det smeltende Kobber, 
og derndi, af en anden Person, strax indrores j thi dersom 
Zinken hastig hældes i det smeltende Kobber^ vil det langt 
hedere Kobber, ved Sammensætteisen, pludselig bringe al Zink 
i Brand, og kaste det fra sig, hvorved Zinken ej allene tabes, 
men og Ulejlighed foraarsages for Arbejderen. Man kan og 
tilsætte Zinken usmeltet, i smaae Stykker blandet med Harpix^ 
det maae da med en Tang bringes paa Bunden af det smel- 
tende Kobber; kastes det koldt og i store Portioner paa Kob- 
beret, da tabes næsten al Zink, som brændende og med et 
Knald, formedelst Kobberets pludselige Kjoling , kastes ud af 
Diglen, da Porsoget i sidste Tilfælde er aldeles uvist og Kob- 
beret, istædet for deraf at kunne fa ae en guul Farve, vil vise 
sig for det meste med sin naturlige Farve ; det er derfor sik- 
kerst at tilsætte Zinken som meldt, i smaae Qvantiteter, eller i 
en smeltet Tiistand. Paa saa Maade behandlet befandtes denne 
Blanding efter en almindelig varm Udstobning af en guulagtig 
Farve, i Brudet tæt og ligesom fiinstribet, samt blodere og 
bojeligere end forrige Metaller. Ved Omsmeltning taber det 2 
^ 3 pr.Ct.', ved Afgang i Vægten, soth er en Blanding meest 
af Zink-Kalk, der ved Udstobningen folger med Metallet lig- 
gende paa Overfladen, og har en sortbrun Farve. Endskjont 
Zinken ej heller vil blive længe i Kobberet,, saa giver det dog 
Kobberet en Letsmeltelighed , hvorved det omsider behover en 
Z 2 
