kel faaer en anden Ligning for samme krumme Linie, end- 
skjont af samme Grad, som den Ligning af hvilken den ud- 
ledes, naar denne er algebraisk 5 og dette er et stort Portrin 
yeå denne forste Methodec Eller og^ (deri bestaaer den an- 
den almindelige Methode) man bestemmer af den krumme Li- 
nies Natur, hvor store de af et fælles Punkt ^ Po/erif dragne 
Ordinater blive, og tager istædet for retlinede Abscisser, de 
Cirkelbuer, som ligge imeilem et i en given Cirkel-Peripherie 
antaget fast Punkt og det Punkt, hvor Ordinaten udaf Polen 
skjærer samme Peripherie^ Ved mange Linier, som f. Ex. 
Spiralerne og saadanne krumme Linier, som forst efter et vist 
Antal Omgange lobe tilbage i sig selv, begriber man let, at 
man erholder Cirkelbuer og dertil svarende Vinkler, som ere 
storre end een Peripherie eller 36o^. At denne sidste Porestii- 
lingsmaade er vigtig i mechaniske Undersogelser , er ikke mia-> 
dre bekjendt. 
Men disse tvende Forestillingsmaader ere dog ikke de 
eneste. Man kan, istædet for retlinede Abscisser, vælge krum - 
linede. Saa har man gjort ved Cycloiden. JMaaskee man uden 
denne Methode ikke saa let skulde have bemærket den saare 
skjonne Egenskab, hos denne krumme Linie, at den udvikler 
sig selv. Istædet for Cirkelbuer, som ved Cyclo'idens Under- 
soaelse læ£2;es til Grund, lade sis; enhver anden krum Linies 
Buer bruge med Hæld, til at simplificere Udtrykkene. O^Ji- 
naterne kunne da tillige have en forskjellig Beliggenhed i Hen- 
seende til Axen af den krumme Linie, hvis Buer brujies som 
Abscisser. Den parallele og den lodrette ere de tvende Arter 
