233 
hvilke VI nu ville udlede af samme som Folgesætninger. For 
Ordenens Skyld gjennemgaaer jeg forst dem, der beroe paa 
den forskjeliig antagne Basis ^ dernæst undersoger jeg, hvad 
der folger naar man antager forskjeilige Genitncei\ 
§. 13. 
Naar Basis er en ret Linie, Uiver CM = Cm uendelig 
stor; altsaa CM::=CD. Dette forandrer Hoved-Analogien til, 
NR : MR = Fm : DM 
eller NR : MR = FM : DM (Fig. 4) 
altsaa NR : NR — MR = FM : FM ~ DM 
deter: NR : NM = FM : DF 
eller NR X DF = NM X FM 
Nu fælde man D H lodret paa N M , saa er : 
FM : DF = NM : NH 
folgelig NR : NM =' NM : NH. 
som giver folgende almindelige 
Læres ætnino;* Naar en krum Lime BMV wæltes hen 
over en ret Linie AZ, saa er Radius Osculi til ethvert Punkt 
i Lvolventen den tredie Proportionale til det Stykke y af den 
paa samme Evolvente til samme Punkt dragne Normale , som 
afskjæres ved en Perpendikel fra den til de genererende Lini^ 
ers fælles Berdrelsespunkt horende Korekredses Centrum^ 
regnet fra Evolventens Peripherie af^ {altsaa til NH) og det 
Vid. Scls. Skr. IIDeh I Eczfu. g 
