3oi 
Æ^aalen, at den virkede paa det nærmeste efter Perpendlculairen 
, paa Jordens Axe, Ican man bevise at Vinkelen eller det An- 
tal Grader som Naalen derved blev brao-t ud af sin tiiboriiae 
"Viisning, maa blive storst under AEquator, og maa blive min- 
dre og mindre jo mere man nærmede Pol erne^ ogfolgeligpaa meget 
hoje Breder være næsten nkjendelig; altsaa naar man observerede 
med en Inclinationsnaal paa to forskjeiiige Steder, hvor Kræfter- 
ne til at perturbere Inclinationen vare lige stærke, men den 
•ene var under AEqvator og den anden paa en boj Brede nær 
mod Polen, saa vil Inclinationsvinkelen vise sig storre paa det 
forste end paa det sidste Sted, og saaledes er der en Art af 
"Sandsyiilig Overeensstemmelse imellem Over-Bjergraad von Hum- 
boldts og mine Observationer, da hans ere gjorte i Spanien og 
Syd-America, men mine i Island^ men dog paastaaer jeg at 
E-eglen ikke kan være almindelig, da alt beroer paa de uen- 
delige Variationer i den perturberende Aarsags Kraft og Be- 
liggenhed relativ til Naalen. 
For at gjoré det tydelig, tillades mig folgeiide Forkla« 
ring (Fig. 4). 
Lad SMP være Jordens Axe, da er aa Naalens hori- 
zontale Stilling i Æqvator; naar Pertur bations- Aarsagen attrå- 
herede efter NC, blev Vinkelen 90^, men i N' er den hori- 
zontale Linie, bb og Pertur bations- Vinkelen blev under den 
anforte Betingelse dN'b eller cos* af Breden* 
Den anden Sætning som Hr. Over-Bjergraad v. Humboldt 
vil uddrage af sine Observationer, nemlig at der intet For- 
hold er mellem Stedernes geographiske Beliggenhed og Decli* 
