4 
stille PLesTiltaterne af den xiyere Tids heldige Forsog og Erfa- 
rijiger. 
Det er vidst , at Vædskernes Kredslob er en nodvendig 
Betingelse for det fuldkomnere dyriske Liv, og at især Blo- 
det bliver uskikket til at vedligeholde dette Liv, naar det ikke 
ideligen ved Aandedrættet udsættes for Luftens Berorelse , og 
derved ligesom fornyes til sin Bestemmelse. Chemien har op- 
lyst at denne Fornyelse bestaaer deri, at saavel Lungeblodet, 
der har fuldendt sit Omlob, som den tilkomne Næringssaft, 
der skal indtage Plads blandt Legemets Bestanddele, af den ind- 
aandede Luft optage Suurstof^ Varmestof og positiv Electrici- 
Pet — og afe disse Vædsker derimod igjen afgive fri. Varme , 
Kulstof og Vaiidstof til Luften. Fra disse Grundsætninger, 
hvis Rigtighed er bekræftet ved mangehaande Forsog , bor m au 
altsaa gaae ud, naar man vil bestemme omen Luft, som aan- 
des ^ er i sine Bestanddele passende til Naturens store Ojemeed 
eller ikke- 
Den atmosphæriske Luft, som mdaandes, bestaaer al- 
mindeligen i sin fri og naturlige Tilstand af 7a Dele Stikstof- 
gas (gas azoticum) der kun afgiver Vehiklet for de ovrige Gas- 
arter og ikke forandres ved Aandedrættet , af to Dele Kid- 
syregas (gas carbonicum) som ideligen foroges ved Lunge puls- 
aarernes Uddunstning, og af 2.6 Dele Suurstofgas (gas oxyge- 
nium) som bestandig formindskes ved at indgaae For[)indelse 
med Blodet. Et urigtigt Forliold af disse Atmosphærens Be- 
standdele , gjor den meer eller mindre uskikket til at fornye 
Blodet og til at vedligeholde Sundheden. 
Der gives neppe noget Tilfælde i Livet, hvor det sunde 
Menneske, der ikke behandles som Gjenstand for et Forsog^ 
er udsat for at indaande en Atmosphære som indeholder et 
